yângâ tî sängö ([jáŋɡá tí sāŋɡō]) | |
---|---|
Altres noms | eshisango, kisangu, rori |
Tipus | llengua, llengua criolla i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | indeterminat |
Parlants nadius | 400.000 (2017 ![]() |
Altres | d'1,6 fins a 5 milions |
Oficial a | ![]() |
Autòcton de | Àfrica central |
Estat | ![]() ![]() ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana pidgins i criolls ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | alfabet llatí ![]() |
Codis | |
ISO 639-1 | sg |
ISO 639-2 | sag |
ISO 639-3 | sag |
Glottolog | sang1327 ![]() |
Ethnologue | sag ![]() |
IETF | sg ![]() |
El sango (també anomenat eshisango, kisangu o rori)[1] és una llengua criolla basada en el ngbandi, que constitueix l'idioma principal que es parla a la República Centreafricana. Té uns 404.000 parlants nadius, però fins a 1.600.000 - 5.000.000 parlants com a segona llengua, distribuïts entre la República Centreafricana, el Txad i la República Democràtica del Congo.[2]